Елин Пелин
Глухо шушнат си горите

chitanka.info

Глухо шушнат си горите,

песен в тях не чуй се веч,

пойни птички отлетяха —

отлетяха надалеч.

И небето ни поглежда

без усмивка, дъжделиво.

Мрат листата и се ронят —

И се ронят мълчаливо.

И земята Слънчо златен

не зарадва, не съгрея.

Ах, сърцето му изстина —

му изстина къмто нея!

Вятър тихо тананика

песни жалостни, есенни,

врани грачат над полята —

над полята покрусени.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.